![riks](https://salt.efs.nu/wp-content/uploads/2013/08/riks1.jpg)
Nyheter
Det har inte varit helt enkelt att få besked från våra vänner i Mordvinien angående datum för sommarens teamresa. Men nu har vi fått ett preliminärt besked: 29 juni till 16 juli (avresa resp hemkomst till Sverige). Det roliga är att det under dessa dagar kommer att pågå ett barnläger, där du som teamare kan finnas med som ledare. Bland annat önskar man att teamet ska hålla i en enkel engelskaundervisning med hjälp av bibliska berättelser. Blir du sugen? Mer info står att läsa under fliken Mission. Sista anmälningsdag är 19 april.
Datum är 13-16 maj, och temat ”Ringar på vattnet”. Mer information och anmälan finner du här.
I år kan du följa med volontärerna via deras bloggar. Emelie Jönsson är i Addis Abeba, Etiopien, tillsammans med Emma Niemenmaa.
Till Buenos Aires, Argentina, har vi skickat Emelie Westin och Frida Jönsson.
Läs om deras äventyr och be för dem!
Men fortfarande, varför så svårt?
Jesus säger ”Jag har kommit för att tända en eld på jorden. Om den ändå redan brann! Men jag har ett dop som jag måste döpas med, och jag våndas innan det är över. Tror ni jag är här för att skapa fred på jorden? Nej, säger jag, men splittring! Ty där fem bor i ett hus skall de i fortsättningen leva splittrade, tre mot två och två mot tre, far mot son och son mot far, mor mot dotter och dotter mot mor, svärson mot sonhustru och sonhustru mot svärmor.”
Luk 12: 49-53
Hans ankomst innebar inte ett färdigt paket där allt var serverat! Han kom med bränsle och eld för att åter tända den låga av eld som en gång Gud tänt i oss människor men som vi i generation efter generation sedan skapelsen har släckt ned med våra egna viljor. Lågan av frihet som Gud skapade oss med, friheten till att lära känna Gud och leva med honom! Det är därför, säger Jesus, som han har kommit. För att med sin död på korset genomföra det dop som han var utsänd för att göra. Nämligen bli upptagen till himlen som ett fläckfritt syndalamm där vi kan få lägga ifrån oss alla våra bördor och misstag, och på så vis komma nära Gud igen med en personlig relation.
Men, säger Jesus samtidigt, det kommer att bli svårt! Alla kommer inte vilja få sin eld tänd. Det kommer vara dem som ständigt går en annan väg, där vinden blåser ut elden på nytt och på nytt! Det kommer därför att bli splittringar mellan familjer, vänner och främlingar. För att alla inte vill ta emot bränslet och elden som kan föra oss hem till Gud.
Därför har vi som blivit nådda av Jesus bränsle och eld fått ett så viktigt uppdrag, men även ett löfte.
Jesus säger ”Åt mig har getts all makt i himlen och på jorden. Gå därför ut och gör alla folk till lärjungar: döp dem i Faderns och Sonens och den heliga Andens namn och lär dem att hålla alla de bud jag har gett er. Och jag är med er alla dagar till tidens slut.”
Matt 28: 18b-20
”Jesus svarade: Jag är vägen, sanningen och livet. Ingen kommer till Fadern utom genom mig.”
Joh 14:6
Jesus ger oss löftet att alltid vara med oss när vi går ut och möter splittringen och de svårigheter det innebär när vi möter våra vänner i skola, jobb och på fritiden. När vi går ut med det glada budskapet, som han kom med, om att vägen är öppen till Fadern (Gud) genom Jesus Kristus.
Han kommer vara där, när DU som mest behöver honom. När det känns som mest svårt att tro för att ens vänner inte håller med och inte har upptäckt det underbara med Jesus. Då kommer han stå vid din sida och hjälpa dig, bara du har låtit honom tända din eld inom dig. En eld som har all kraft som är tänkbar att få på denna jord. Elden han har gett dig i den helige Anden!
Joel Lindén
”Är inte Gud bara en mental konstruktion, något ni kristna har hittat på för att själva må bra?” Den vanliga frågan kanske inte ska avfärdas alltför lätt. En nära vän och jag frågade oss en septemberdag om vi verkligen låter Gud vara den han är, eller om vi tenderar att forma om honom efter våra egna behov. I en individualiserad värld där allt verkar handla om mig – mitt rykte, mitt utseende, mina betyg och mina misslyckanden – är det väldigt svårt att lära känna en Gud som kallar sig Helig. Varför ska någon vara större än jag, varför ska jag frivilligt låta någon annan forma mitt liv?
Om jag bekänner Jesus Kristus som Herre för att han ger mig frid, kärlek och bönesvar blir det väldigt svårt när jag kommer in i perioder av oro, ensamhet och tvivel. Men om jag däremot låter Gud vara den han är, helig, kan jag se att han är alltigenom god även när livet inte riktigt blir som jag har tänkt mig.
När Gud får vara den han är leder det till att fokus, världens centrum, blir något annat än mitt eget jag. Vilken tröst att kunna lita på att han har hela världen i sin hand, inte vi! I Filipperbrevet skriver Paulus om hur Gud verkar i oss för att hans goda vilja ska ske (Fil 2:13). Alltså behöver vi inte anstränga oss för att prestera något, varken inför Gud eller inför människor, eftersom det är Gud som gör jobbet. Att låta Gud definiera sig själv och sätta agendan i våra liv innebär att vårt livsfokus skiftar och vi lyfter blicken till det som egentligen är viktigt. Gud är god oavsett om det går bra för mig.
Det kan ibland verka lockande att tumma på Gud, hans vilja och egenskaper, för att det ska passa oss bättre. Men då spelar vi oss själva i händerna, för i själva verket gör vi rätt i att lämna över Gud-varandet till, just det, Gud själv. Han ensam är helig, god och sann.
Elin Risberg
”Att följa och leda” är en ledarskapskurs som är framtagen för att den lokala föreningen på ett enkelt och roligt sätt ska kunna hjälpa nya, unga ledare att få en stabil och trygg grund att stå på i sitt ledarskap. Kursen är framtagen för åldersgruppen 17-22 år men går att använda för både äldre och yngre ledare. Pris för första exemplaret: 150 kronor. Vid beställning av minst 5 exemplar kostar det andra och tredje osv. 100 kronor. Artikelnummer: 4474. Beställs via Salts webbutik.
”Följ mig”, säger Jesus, och oundvikligt kommer frågan om var han egentligen går. Vi behöver ingen teologisk utbildning eller särskilt många års erfarenhet för att märka att Jesus lägger tid på de allra minsta – barnen, de prostituerade, syndarna. Är vi verkligen kapabla att följa honom dit?
Det handlar inte endast om att veta vad kristna tror, utan hur kristna lever. Utmaningen finns i budet att älska Gud så mycket som det bara går och att älska dem som inte älskar oss tillbaka. Handlingen är inte frälsande i sig, men att låta tron, tanken och känslan bli till handling och sanning befäster vem vi följer. Stapplande småspringer vi efter vår frälsare och Herre. Vi ramlar, men får ta tag i den utsträckta handen för att komma upp på fötter. Vi försöker igen och igen, och trots de bristfälliga resultaten följer vi universums skapare istället för att försöka hitta på en egen väg att gå, en egen gångstil och ett alldeles eget mål.
I Jesaja 55:8 står det: Mina tankar är inte era tankar, och era vägar är inte mina vägar, säger Herren. Nej, så mycket som himlen är högre än jorden, så mycket är mina vägar högre än era vägar och mina tankar högre än era tankar.
Vi är inte kallade till det lätta – att sitta framför TV:n ett helt liv eller att ta till våld när fantasin tryter. Vi är kallade till att älska Jesus och följa honom på kärlekens väg. Det är svårt att älska och det är svårt att låta bekvämligheten ge vika för rättvisa, delande och glädje. Rätt är inte alltid lätt.
För mig är det inte lätt att hantera relationerna med gatubarnen i Addis Abeba, där jag nu bor. Jag oroar mig alltid för att behöva försvara mitt överflöd av ägodelar gentemot deras sovplats av kartonger och presenningar, och få saker gör mig så förvirrad som fattigdomsproblematiken. Men innerst inne vet jag att Gud är större än mina egna brister, liksom Han är större än dina tvivel och svårigheter. Här i Etiopien säger man ”abet” som svar när någon ropar ens namn. Tänk om vi kunde få säga samma sak till Gud när han kallar på oss; ”Jag hör att du ropar, Jesus. Vart ska vi gå idag?”.
Vem av oss vill inte vara en vinnare, en segrare? Många av oss håller säkert på med någon form av idrott, antingen på egen hand eller i grupp, och håll med om att det är väldigt roligt att vinna. Oavsett om det är en individuell sport eller en lagsport så är tillfredställelsen stor när man lyckas besegra sina motståndare, eller hur?
När vi pratar om Jesus och hans död på korset så betonar vi ofta att han har förlåtit oss och befriat oss från synd, skuld och skam. Han har gjort det möjligt för oss att leva ett liv i gemenskap med Gud. Det här är betoningar som är goda och väldigt viktiga! Men vi skulle också ännu mer behöva betona att Jesus faktiskt vann en seger i och med hans död på korset och hans uppståndelse från graven. Han vann en seger över sin motståndare – djävulen.
Precis som vi får del av förlåtelse och befrielse och nåd i och med Jesu död på korset, så får vi också del i den seger som han vann. Vi är med i vinnarens lag! I praktiken är vår motståndare fortfarande kvar, men han är besegrad. Detta innebär att han inte har någon makt över oss längre. Han har inget inflytande över oss så länge vi står på Jesus sida! Han vill gärna försöka fälla oss och hindra oss på alla tänkbara sätt, men han som har vunnit en seger på korset är med på vår sida och vi får dela den segern med honom, varje ny dag!
Paulus skriver i Romarbrevet 8:
”Vad innebär nu detta? Om Gud är för oss, vem kan då vara mot oss? Han som inte skonade sin egen son utan utlämnade honom för att hjälpa oss alla, varför skall han inte skänka oss allt med honom? Vem kan anklaga Guds utvalda? Gud frikänner, vem kan då fälla? Kristus är den som har dött och därtill den som har uppväckts och sitter på Guds högra sida och vädjar för oss. Vem kan då skilja oss från Kristi kärlek? Nöd eller ångest, förföljelse eller svält, nakenhet, fara eller svärd? Det står ju skrivet: För din skull lider vi dödens kval dagen lång, vi har räknats som slaktfår. Nej, över allt detta triumferar vi genom honom som har visat oss sin kärlek. Ty jag är viss om att varken död eller liv, varken änglar eller andemakter, varken något som finns eller något som kommer, varken krafter i höjden eller krafter i djupet eller något annat i skapelsen skall kunna skilja oss från Guds kärlek i Kristus Jesus, vår herre.”
Jesus har segrat! Du och jag får också lov att segra!
Jonas Nordén
Vissa frågeställningar är så grundläggande och stora att det borde vara nästan outhärdligt att leva utan att ha fått dem besvarade. Samtidigt är det märkligt nog så att just dessa frågor kan upplevas som så överväldigande att vi i stället väljer att skjuta dem ifrån oss. Ett bra exempel på detta är frågan om meningen med livet.
Om man skulle gradera vilka frågor som borde vara av allra störst vikt för en människa att finna ett vettigt svar på måste frågan om meningen med livet vara en het kandidat för förstaplatsen. Och ändå är det påfallande många människor som svävar på målet när de uppmanas att besvara just denna fråga. Vissa av oss upplever det till och med som lite förmätet att hävda att vi vet vad som är meningen med livet. Vem är jag att besvara en så stor och grundläggande fråga?
Samtidigt är faktiskt så, att oavsett om vi klarar av att besvara denna fråga med ord, har vi på ett sätt redan besvarat den med våra egna liv. Det som i realiteten är viktigast för oss – det vi lägger mest tid och energi på – måste ju i någon mening vara det som för oss är meningen med livet. På motsvarande sätt säger både vår högsta längtan och vår värsta mardröm något viktigt om vad vi mest av allt värdesätter här i tillvaron.
För många moderna svenskar innebär detta att meningen med livet är att må bra – att vara frisk, att tjäna bra med pengar och kanske att ha ett välfungerande sexliv. För många unga kretsar livsmeningen mest kring att vara uppskattad eller populär. Utseende och tillhörighet blir nyckelord, medan mardrömmen handlar om utstötthet eller att inte duga.
Ett bibliskt svar på frågan om vad som är meningen med livet skulle kunna uttryckas med orden ”goda relationer”. Genom syndafallet har alla människor hamnat i ett läge där vi på olika sätt har blivit präglade av skadade relationer. Först och främst har relationen med Gud blivit bruten. Detta är det mest förödande av allt, eftersom Gud är både vår Skapare och Livskälla. Men också vår relation till oss själva och våra medmänniskor har blivit skadad. Samma sak kan sägas om vår relation till skapelsen i övrigt. Det är därför som meningen med livet kan sägas vara att på nytt få dessa relationer upprättade.
Som kristen är jag övertygad om att det bara finns ett sätt att få syndafallets konsekvenser upphävda. Detta är att fullt ut öppna sig för Jesus Kristus och hans liv. det är därför som Salt säger i sin syftesparagraf att vi vill att barn och ungdomar ska få lära känna, komma till tro på och följa Jesus Kristus.
Men det märkliga är faktiskt, att när vi blir berörda av Jesus och hans liv på djupet, kommer också frågan om meningen med livet i ett annat ljus. I stället för om oss börjar nämligen våra liv att handla allt mer om Gud. Vår mest angelägna fråga blir inte längre hur vi kan få våra egna liv förbättrade, utan hur vi kan bidra till att den Gud som har skapat oss och frälst oss kan bli förhärligad.
Den högsta meningen med livet, skulle man därför kunna säga, är att förhärliga Gud. Att själv få bidra till att den Gud som har skapat oss blir upphöjd och ärad för den han faktiskt är. Av detta skäl är min bön att både du och jag ska fördjupas i vår längtan efter att förhärliga Herren. Om du ärligt kan säga att det är detta som är meningen med ditt liv, tror jag nämligen att du har träffat 100% rätt i tillvaron. Då kommer du också att fyllas av den glädje som bara ett liv i enlighet med Sanningen kan skänka oss!
Olof Edsinger
Generalsekreterare för Salt
När Jesus hade frestats ute i öknen återvände han till sin hemstad Nasaret. Där gav han sina åhörare en programförklaring för sin kommande verksamhet. Han sa: ”Herrens Ande är över mig, ty han har smort mig till att frambära ett glädjebud till de fattiga. Han har sänt mig att predika befrielse för de fångna och syn för de blinda, att ge de förtryckta frihet och förkunna ett nådens år från Herren” (Lukasevangeliet 4:18-19).
Jag tycker att Jesu ord är så befriande att lyssna till. Detta är alltså vad Gud önskar för oss människor! Att vi ska bli befriade från det som tynger oss, att vi ska få uppleva Guds nåd på djupet.
Väldigt många av oss kämpar med alla de krav som läggs på oss. Det kan vara våra föräldrar eller våra klasskamrater som ligger bakom dem. Eller såporna eller modetidningarna. Eller vi själva. Men poängen är ändå att vi hakar upp vårt sätt att leva på hur vi borde vara, snarare än på hur vi faktiskt är. Kraven dikterar villkoren för våra liv.
Även om vi inte alltid är medvetna om det tror jag att det är väldigt lätt att vi för över det här sättet att tänka också på vår relation till Jesus. Att vi tänker att en god kristen måste vara på ett visst sätt, annars har han/hon ingenting i den kristna gemenskapen att göra. Och så länge vi lyckas med våra liv kanske det här inte behöver vara något större problem. Men det otäcka är att när vi misslyckas i vårt sätt att vara eller handla känner vi oss plötsligt diskvalificerade. Vi vänder Gud och kyrkan ryggen.
När vi upplever det så här behöver vi bli påminda om att kristen tro i grunden handlar om nåd. Det är inte vi som bär Gud, utan han som bär oss! Det är inte vi som behöver gå i döden för honom, utan han som har gått i döden för oss!
När du senast var på ett kristet läger eller en konferens kanske du upplevde att Gud var nära på ett sätt som du inte alltid har upplevt sedan du kom hem. Och om Gud börjar kännas avlägsen är det lätt att man kör fast i sina egna mönster igen – att man glömmer bort det här med att leva ur Guds hand, och i stället börjar fokusera mer och mer på sig själv och på vad man själv klarar eller inte klarar.
Om du känner igen dig i detta skulle jag vilja uppmuntra dig att på nytt börja söka dig till Jesus. Först för att få lämna ifrån dig det som är synd i ditt liv. Därefter för att lägga av dig det som andra har lagt på dig och som du inte behöver bära. Och till sist för att du ska kunna bli förvandlad på djupet, så att ditt sätt att tänka, tala, handla och prioritera stämmer bättre och bättre överens med det som är Guds vilja.
Guds nåd handlar om att det måste vara han som har kommandot i våra liv – att vi alltmer får vara burna av hans kraft snarare än av vår egen. Därför har Guds nåd också en förmåga att förvandla oss, så att vi växer och mognar som kristna. På så sätt får både vår tro och våra handlingar ha sin grund i Guds initiativ. Herren säger: ”Kom till mig, alla ni som är tyngda av bördor; jag skall skänka er vila. Ta på er mitt ok och lär av mig, som har ett milt och ödmjukt hjärta, så skall ni finna vila för er själ. Mitt ok är skonsamt och min börda är lätt” (Matteusevangeliet 11:28-30).
Olof Edsinger
Generalsekreterare för Salt